ЛІНГВОКОГНІТИВНА РЕПРЕЗЕНТАЦІЯ КОНЦЕПТУ ВОЛЯ В ГОВІРКАХ БОЙКІВЩИНИ ТА СЛОБОЖАНЩИНИ - Крехно, Т. І.; Міняйло, Р. В. (Нова філологія, 2023)
Концептуальний аналіз не втратив значущості в антропоцентричній парадигмі сучасного мовознавства, оскільки в омовлених семантичних складниках кожного загальнокультурного концепту актуалізуються важливі для представника певної етноспільноти аспекти реального світу, у яких – невичерпність смислів людського буття. Тому за мету в пропонованій розвідці було поставлено виявлення семантичної організації концепту ВОЛЯ та особливостей вербалізації відповідних структурно- семантичних його складників у картині світу бойків і слобожан, а саме в оповідних текстах цих представників дистантних лінгвокультурних ареалів України. Методологію дослідження склали суцільна вибірка лінгво-семантичних складників концепту ВОЛЯ із записаного влітку 2021 року діалектологічного матеріалу, семантико-смисловий аналіз виокремлених мовленнєвих структур. Ядром у семантичній організації концепту ВОЛЯ в етносвідомості бойків визначено семантеми ‘незалежність’ і ‘визвольна боротьба’ (на перетині понятійних полів концептів ВОЛЯ і ГОРА) як основоположні структурно- семантичні елементи особистісного світогляду бойка / бойкині, тісно пов’язаного з гірським мікросвітом. Семантема ʻпатріотʼ у мовно- культурному просторі Бойківщини – базовий ідентифікатор особистості (тут концепт ВОЛЯ перетинається з концептом ЛЮДИНА). Натомість для слобожан ключовим ідентифікатором особистості (ЛЮДИНИ) виступає семантема ʻпрофесія (рід занять)ʼ. На перетині понятійних полів концептів ВОЛЯ і ЗАХИСНИК у наративах бойків фіксуємо семантему ʻмовна стійкістьʼ як результат онтологічного осмислення категорій ЗАВОЙОВНИК – ЗАХИСНИК. Семантема ‘обмеження прав і свобод’ у наративах бойків вербалізується насамперед у контексті історій про поневолення рідної землі окупантами (особливо виразно об’єктивується в спогадах про особисте життя, про персональну несвободу), а в наративах слобожан – через рефлексії щодо трудової діяльності, де семантичний складник ‘праця як основа життєдіяльності’ виступає здебільшого зі схвальною конотацією. Ядром же у семантичній організації концепту ВОЛЯ в етносвідомості слобожан є семантема ʻпривілляʼ (естетичний досвід, що стимулює почуття радості й захвату, витворює стан душевної рівноваги). Перспективою дослідження вважаємо порівняльний аналіз лінгво- семантичних складників концепту ВОЛЯ в українському говірковому і художньому дискурсах.