СУТНІСТЬ ЯВИЩА «МОВНА ЕКОНОМІЯ» ТА ЙОГО РЕАЛІЗАЦІЯ В ІСПАНСЬКІЙ МОВІ - Цимбалістий, І. Ю. (Нова філологія, 2023)
Статтю присвячено аналізу місця та ролі мовної економії в розвитку іспанської мови. Розглянуто теоретичні аспекти цього явища, проаналізовано наукові доробки відомих мовознавців, які досліджували реалізацію економії як лінгвістичного явища на мовних рівнях. Розглянуто як традиційні тлумачення сутності мовної економії (закон найменшого зусилля), так і сучасні (принцип ретроактивного автоматизму). У статті мовна економія трактується як кількісна категорія, що реалізується через мінімізацію сегментних засобів зі збереженням інформативності повідомлення. Проаналізовано реалізацію мовної економії на фонетичному, морфо-синтаксичному та словотвірному рівнях. У фонетиці вона виражається, передусім, в обмеженій кількості фонем, здатних будувати необмежену низку значущих елементів; у спрощенні фонетичної оболонки слова, яке стимулюється частотністю його вживання і реалізується через асиміляцію, елізію, редукцію складів та послаблення фонації звуків. На морфо-синтаксичному рівні ефективним засобом оптимізації висловлювання є еліпсис, який трактується як структурно- семантичне явище, тому його аналіз охоплює два фундаментальні підходи: структурне членування та семантичне наповнення. З огляду на ці чинники, досліджено два різновиди еліпсису: граматичний (синтаксичний) та семантичний (контекстуальний). Проявом економії на словотвірному рівні слугують процеси створення слів – ефективні способи перетворення кількісних характеристик на якісні, засоби номінації позамовних реалій шляхом концентрації об’ємного поняття в межах одного знаку. Найоптимальніший прояв економії у словотворенні – абревіація – віддзеркалює природне прагнення комунікантів до раціональності та ефективності. У результаті абревіації утворюється скорочення, яке є похідною, лінійно коротшою за твірну основу, але яка зберігає її функціональні та семантичні ознаки. З огляду на формальну кореляцію «твірна основа/похідна форма», виділено два основні типи лексичних скорочень, які активно функціонують у сучасній іспанській мові: усічення та абревіатури.