ОСОБЛИВОСТІ ВИКОРИСТАННЯ ПЕРЕКЛАДАЦЬКОЇ ТРАНСФОРМАЦІЇ ОПУЩЕННЯ ПРИ ПЕРЕКЛАДІ АВТОБІОГРАФІЧНИХ ТВОРІВ (НА МАТЕРІАЛІ ПЕРЕКЛАДУ ТВОРУ МЕЙ МАСК «ЖІНКА, ЯКА МАЄ ПЛАН») - Петрина, О. С.; Іванків, О. В. (Нова філологія, 2023)
Стаття присвячена дослідженню перекладацької трансформації опущення, аналізу видів і причин застосування трансформації, а також висвітленню результатів використання опущення під час перекладу автобіографічного твору Мей Маск «Жінка, яка має план» українською мовою. Обґрунтовано, що застосування опущення як способу передачі інформації з однієї мови іншою може привести як до адекватного перекладу, так і до його втрат. Вивчення праць науковців щодо поняття опущення дозволило визначити переваги та недоліки застосування цього прийому в перекладі. З’ясовано, що основною функцією використання опущення постає вилучення слів або словосполучень без порушення смислового навантаження тексту. На підставі проведеного зіставного аналізу дефініцій опущення й еліпсиса встановлено, що в перекладознавстві терміни «опущення» й «еліпсис» піддаються ототожненню і трактуються як синоніми. Розглянуто типи еліпсиса та проаналізовано вплив їх використання на семантичне, граматичне, стилістичне, синтаксичне, комунікативне, прагматичне навантаження тексту. Виявлено, що найпоширенішими видами еліпсиса є номінальний, вербальний (лексичний і операторний), клозальний, текстуальний і ситуативний, застосування яких здатне призвести до перекладацьких втрат. Зосереджується увага на особливостях використання перекладацької трансформації опущення під час перекладу автобіографічних творів, а саме на матеріалі перекладу твору Мей Маск «Жінка, яка має план». Найуживанішим типом еліпсиса визначено номінальний, що становить 31% від обсягу загального використання перекладацької трансформації. Значним за використанням уважається еліпсис ситуативного типу, що становить 23%. Найменш уживаними типами опущення виділено вербальний еліпсис – 16%, клозальний і текстуальний типи, обсяг використання кожного становить по 15%. Результати проведеного аналізу засвідчують, що всі типи еліпсиса, застосовані у творі з метою передачі інформації з вихідної мови цільовою, здебільшого спровокували появу перекладацьких втрат на семантичному, граматичному, стилістичному, синтаксичному, комунікативному, прагматичному рівнях.