ПСИХОЛІНГВІСТИЧНИЙ ПОРТРЕТ НЕБУЛИ (КІНОВСЕСВІТ «МАРВЕЛ»): ТЕМАТИЧНИЙ АНАЛІЗ - Бережна, М. В. (Нова філологія, 2022)
Дослідження презентує тематичний аналіз мовлення жіночого персонажа кіновсесвіту «Марвел». Небула з’являється у двох фільмах франшизи «Вартові галактики» та двох фільмах франшизи «Месники». Вона втілює два кіноархетипи: як негативний персонаж вона належить до архетипу «Зрадниця», як позитивний – до архетипу «Батькова донька». Сюжетна лінія подорожі у часі зумовлює співіснування двох Небул – злодійки Небули-з-минулого та антигероїні Небули-з-теперішнього. Психолінгвістичні тематичні особливості є засобами оцінки моральних якостей персонажа та її сприйняття глядачем. Спершу сформульовані дві широкі теми: «Що визначає психолінгвістичний портрет «Зрадниці»?» / «Що визначає психолінгвістичний портрет «Батькової доньки»?» Далі для кожної теми визначені п’ять кодів, що демонструють подібність між архетипами (заснованими на єдиному протоархетипі): 1) основна потреба персонажа – належати до певної групи; 2) група, до якої належить Небула; 3) групова місія, в якій вона бере участь; 4) її ставлення до учасників групи; 5) характеристика героїні у наративах інших персонажів та власних репліках. Розщеплення кодів демонструють мовленнєві особливості антагоністичного («Зрадниця») та протагоністичного («Батькова донька») втілення архетипу. Соціальна потреба «Зрадниці» належати до певної групи не задоволена, у той час як «Батькову доньку» приймають та цінують у групі. Небула-з-минулого є невіддільною частиною декількох злодійських угруповань, активно беручи участь у місіях масового винищення. Небула-з-теперішнього долучається до груп протагоністів у їхніх героїчних місіях з порятунку всесвіту. «Зрадниця» заздрить, ненавидить та презирливо ставиться до інших персонажів. «Батькова донька» вчиться співпрацювати та розважатися у колі нових друзів. У риториці інших персонажів згадки про Небулу-з-минулого мають негативні конотації, натомість визначення Небули-з-теперішнього мають нейтральні чи позитивні конотації. «Зрадниця» вважає, що її недооцінюють, а сама вона не здатна змінитися. «Батькову доньку» цінують та люблять, вона відкрита для нових можливостей.