РОЛЬ ВНУТРІШНЬОЇ ФОРМИ В ЛІНГВОКОГНІТИВНИХ ДОСЛІДЖЕННЯХ (НА МАТЕРІАЛІ АНГЛІЙСЬКОМОВНОГО ЛІНГВОЕТИЧНОГО КОНЦЕПТУ DIGNITY) - Веремчук, Е. О. (Нова філологія, 2020)
Статтю присвячено розгляду поняття «внутрішня форма» в контексті сучасних лінгвістичних досліджень. Розкривається генезис цього терміна та встановлюються його сутнісні характеристики. Зазначається, що внутрішня форма є основою лексичного значення слова, яка становить його первинний образ та впливає на еволюцію його семантики. Відомо, що в мові закарбовуються продукти пізнання, тому дослідження внутрішньої форми дозволяє простежити, з одного боку, особливості вербалізації концептуалізованих фрагментів дійсності, а з іншого – встановити, як саме певні поняття осмислюються одне через інше на рівні ментального лексикону. Висвітлюються різні погляди стосовно проблеми внутрішньої форми слова в діахронічному вимірі. Розглядаються ідеї як фундаторів цього терміна, зокрема В. фон Гумбольдта, О.О. Потебні, Л. Вітгенштейна, так і лінгвістів XX–XXI ст. – В.В. Виноградова, О.С. Кубрякової. Критичний аналіз поглядів лінгвістів на проблему внутрішньої форми дозволяє стверджувати, що вона є відношенням змісту думки до свідомості. Дослідження внутрішньої форми в контексті лінгвокогнітивістики дозволяє встановити, як саме осмислюються певні ідеї у свідомості людини через аналіз образів, що становлять основу семантики одиниць, які ці ідеї вербалізують. Це дає змогу простежити механізми апперцептивного сприйняття, метафоричності людського мислення та встановити принципи розвитку асиметричного дуалізму мовного знаку, коли кожне позначальне намагається розширити екстенсіонал позначуваних явищ, при цьому кожне позначуване «прагне» виразити себе через більшу кількість номінативних одиниць. Теоретична база проблеми внутрішньої форми була застосована для аналізу двох ключових вербалізаторів англійськомовного лінгвоетичного концепту DIGNITY – «dignity» та «virtue». У результаті аналізу кожного вербалізатора були виокремлені когнітивні класифікаційні та диференційні ознаки. Було встановлено, що основу образу лексеми- репрезентанта становить класифікатор «прийняття», тоді як в образ лексеми «virtue» покладена риса «людяність».