ФУНКЦІЇ КУЛЬТУРНОЇ ПРАКТИКИ ЇДИ У ФЕНТЕЗІ - Годунок, З. В. (Нова філологія, 2025)
У статті авторка розглядає їду як повноцінну культурну практику у фентезійному наративі, що виконує важливу роль посередника між вигаданим світом та його читачем. Їжа не лише забезпечує базову потребу індивіда, а й є важливим елементом побудови світу та психологійного залучення читача. Оскільки фентезі за своєю природою є жанром, цілковито заснованим на вигадці, у якому діють персонажі, що не мають аналогів у реальному світі, а події розгортаються у світах із власними правилами, географією, історією та культурами, читач потребує певних орієнтирів для встановлення зв’язку з наративом. Такими орієнтирами можуть бути описи емоцій та почуттів, притаманних людині, які, однак, проживаються персонажами не-людьми; описи їхніх досвідів навчання, дорослішання, взаємодії з іншими персонажами, різною мірою співвідносними з аналогічними практиками в людському реальному світі тощо. Їда теж належить до таких орієнтирів.Їда як культурна практика виконує у фентезі кілька важливих функцій.Серед них, зокрема, ідентифікація персонажа як представника певної соціальної, етнічної, культурної групи: застосовувані персонажем практики їди вказують на його належність до певної групи, його походження, місце в соціальній ієрархії. У таких випадках їда може тлумачитися і як певний ритуал. Також їда стає елементом інтеграції в групу – засобом налагодження міжособистісних зв’язків, установлення довіри або дружби між героями.Перші дві функції більшою мірою характерні для високого епічного фентезі. Це вид фентезі, який працює з новоствореним світом, для якого характерними є свої специфічні флора та фауна, клімат, система материків та океанів тощо. Отже, їда як певний ритуал може слугувати чинником ознайомлення читача із законами такого світу. Третя функція – інтеграція в групу – характерна для різних видів фентезі, зокрема й підліткового та романтичного, розглянутих у статті. З огляду на вищесказане, їда як культурна практика у фентезійній літературі виконує не лише практичну чи сюжетотворчу функції, а й глибоко символічну та культурну, слугуючи одним із важливих елементів розкриття і персонажів, і світу.