РИТОРИКА СВІТОВИХ ЛІДЕРІВ ЯК ПОКАЗНИК ЇХНЬОГО СТАВЛЕННЯ ДО ВІЙНИ В УКРАЇНІ - Сидоренко, С. І. (Нова філологія, 2022)
Мова завжди була і є потужним інструментом у царині міжнародної політики та дипломатії. Публічні заяви світових лідерів визначають розвиток подій на світовій арені, формують міжнародний порядок денний та відображають очікування виборців у їхніх країнах. У кризові часи вага того, що говорять політичні лідери, значно зростає і чинить безпосередній вплив на ситуацію у світі. Відколи Росія у 2014 році анексувала Крим і розв’язала війну на Сході України, можна прослідкувати, як політичні заяви світових лідерів і дипломатів віддзеркалювали їхню позицію щодо агресії та агресора. У цій статті аналізується мова публічних заяв президента Сполучених Штатів Америки Джо Байдена, прем’єр-міністра Великої Британії Бориса Джонсона, канцлера Німеччини Олафа Шольца та президента Франції Еммануеля Макрона, з якими вони виступили в лютому – березні 2022 року, незабаром після того, як Росія почала своє повномасштабне вторгнення в Україну, і в травні 2022 року, коли світ побачив жахливі злочини, скоєні агресором. Мета аналізу полягала в тому, щоб знайти лінгвістичні докази поширеної думки про певну неоднаковість позицій лідерів Сполучених Штатів Америки, Великої Британії, Німеччини та Франції щодо Росії та особисто Путіна в контексті війни в Україні та перевірити, чи підтверджують мовні дані еволюцію їхніх позицій протягом перших чотирьох місяців війни. Автором проаналізовані по дві промови кожного із зазначених лідерів з метою простеження змін в їхньому оцінному мовленні. У результаті здійсненого аналізу оцінних висловлювань чотирьох лідерів щодо агресора підтверджено, що, по-перше, загальна вербальна оцінка вторгнення Росії в Україну протягом перших чотирьох місяців війни стала більш негативною, а по-друге, відображена у промовах позиція лідерів чотирьох країн щодо дій Росії та особисто Путіна в Україні відрізняється ступенем критичності та ідентифікації агресора. Проведене дослідження також повністю підтвердило роль мови у визначенні політичних позицій.