ЛІНГВАЛЬНЕ ВИРАЖЕННЯ МОРАЛЬНОСТІ СОЦІАЛЬНОГО ДИСТАНЦІЮВАННЯ В АНГЛОМОВНОМУ ПУБЛІЦИСТИЧНОМУ ДИСКУРСІ - ШЕВЧЕНКО, О. І. (Нова філологія, 2020)
Стаття присвячена аналізу лінгвальних способів і засобів вираження моральної валідності наслідків соціального дистанціювання у сучасному англомовному публіцистичному дискурсі. Актуальність розвідки зумовлена потребою виявлення мовних ресурсів вираження моральності наслідків процесу фрагментації світу. У надзвичайній ситуації невизначеності з обмеженою базою даних і лімітованими економічними і політичними контактами між країнами морально виважений публіцистичний дискурс здобуває особливу значущість. Суспільний діалог є ефективним способом імовірнісного прогнозування розгортання подій при вирішенні проблемних завдань. Дослідження виконане на основі науково-методологічних принципів моральної телеології, консеквенціалізму і утилітаризму. Корпус зібраного фактичного матеріалу був проаналізований відповідно до виокремлених згідно з консеквенціалістською концепцією певних типів наслідків. Систематизована номенклатура видів наслідків за критеріями вмотивованості, мети, бенефіціантів соціального дистанціювання. Схарактеризовано мовні засоби, що виражають морально релевантні аспекти заходів соціального дистанціювання, їхню соціальну скерованість, ступінь радикальності, сферу охоплення спільноти, результативність, передбачуваність. Лексичні одиниці для позначення заходів соціального дистанціювання здатні бути маркерами моральної валідності обмежувальних процедур, наслідки яких скеровані на благо більшості. Семантична структура лексичних одиниць, що виражають взаємну соціальну відчуженість, може зазнавати трансформації і набувати позитивні евалюативні конотації з огляду на моральну виправданість соціальної ізоляції в умовах поточної кризи. Лексика, що позначає обмежувальні радикальні, інституціонально обґрунтовані суворі дії, має чітко виражене емоційне забарвлення.