СТРУКТУРНІ ТА КОМУНІКАТИВНІ ХАРАКТЕРИСТИКИ АКАДЕМІЧНОЇ ДИСКУСІЇ ЯК ЖАНРУ УСНОЇ АНГЛОМОВНОЇ ВЗАЄМОДІЇ - Паращук, В. Ю.; Олійник, О. С. (Нова філологія, 2025)
Дослідження спрямоване на з’ясування й опис структурних і комунікативних характеристик академічної дискусії як жанру усної взаємодії з акцентом на її значущість в освітньому дискурсі. Академічна дискусія визначається як структурований, інтеракційно складний жанр, який вимагає як мовної компетентності, так і стратегічного менеджменту дискурсу. Вона є важливим, але не досить вивченим жанром усної взаємодії в аспекті структурної організації та комунікативної специфіки в контекстах вивчення англійської мови як іноземної (EFL).Ґрунтуючись на теорії жанру, діалогічного навчання, соціокультурній теорії дискурсу, вимогах Загальноєвропейських Рекомендацій із мовної освіти (CEFR) та концепції Accountable Talk, дослідження узагальнює наукові джерела (2010–2024 рр.), які стосуються структури дискурсу, мовленнєвих дій та інтеракційної компетентності. Тематичний аналіз проведений із метою виявлення типізованих рис академічної дискусії, зокрема змістовно-орієнтованих і метакомунікативних дій (ходів).У плані структури академічна дискусія як комунікативна подія має трифазну макроструктуру: ініціація, розвиток і завершення, кожна з яких регулюється специфічними нормами взаємодії. У комунікативному аспекті академічна дискусія функціонує на двох рівнях: побудові дисциплінарного знання шляхом використання змістовно-орієнтованих комунікативних ходів (CTMs) та управління комунікацією засобами метакомунікативних ходів (MCTMs). CTMs уможливлюють аналіз, синтез або оцінювання змісту, який обговорюється. MCTMs керують самою дискусією, спрямовуючи, коригуючи або регулюючи взаємодію.Запропонована таксономія метакомунікативних ходів включає такі їх типи, як: прохання надати обґрунтування / пояснення, заохочення до підкріплення ідей прикладами / доказами, підкріплення або заперечення ідеї / доказу співрозмовника, згода або незгода, переформулювання / перефразування, тримання каналів комунікації відкритими, відзначення якісного мислення / внеску до дискусії та тримання фокусу уваги на меті або темі обговорення. Вони співвідносяться з принципами діалогічного навчання й орієнтовані на критичне мислення, точне знання та учасників дискусії.Отримані результати мають значення для опису жанрів усної інтеракції, особливо в освітньому дискурсі, де академічна дискусія виступає як один із ключових жанрів усного мовлення. Перспективи дослідження вбачаються в емпіричному підтвердженні запропонованої таксономії та розробці інструментів для її оцінювання.