ПОПУЛЯРНА ЛІТЕРАТУРА В ІНТЕРТЕКСТІ УКРАЇНСЬКОГО ПИСЬМЕНСТВА 1920-Х РОКІВ - Скорина, Л. В. (Нова філологія, 2023)
У статті проаналізовано особливості репрезентації популярної літератури в інтертексті українського письменства 1920-х рр. Об’єкт дослідження – твори письменників, які працювали на теренах «підрадянської» України. В інтертексті 1920-х рр. виявлені численні інтертекстеми, що переадресовують до т. зв. «формульної» літератури (детективів, пригодницьких, історичних, фантастичних романів). Класичні зразки детективу (цикл А. Конан Дойля про Шерлока Холмса, романи про Ната Пінкертона) стають прототекстами не лише в детективах і пригодницькій літературі, а й у творах про революціонерів-підпільників, психологічній і сатиричній прозі. Навколо «інваріантного ядра» – образу слідця, здатного розплутати найскладніші загадки, утворюються факультативні асоціативні ряди. Алюзивні антропоніми Шерлок Холмс, Нат Пінкертон стають маркерами детективно-пригодницької літератури з чітким сюжетом і гострим конфліктом, подекуди – ототожнюються із псевдогероїкою, примітивним естетичним смаком. Пригодницьку літературу в інтертексті українського письменства 1920-х років презентують Е. Р. Барроуз, Л. А. Буссенар, Д. Дефо, Дж. Конрад, Дж. Ф. Купер, Т. Майн Рід, Р. Л. Стівенсон. Інтертекстеми з їхніх творів здебільшого пов’язані з екзотикою, пригодами, протиставленням мрії й буденності, літературою для мас. Пригодницька література часто трактується як сфера дитячого читання. Історична белетристика в інтертексті 1920-х пов’язана з іменами О. Дюма й В. Скотта. Їхні твори сприймаються як взірці літератури для невибагливих читачів, підкреслено героїчного, патетичного стилю, символ романтизованого минулого. У творах українських авторів також виявлені інтертекстеми з творів фантастів Г. Уеллса й Ж. Верна. Із романів «Машина часу» й «Людина-невидимка» запозичені образи морлоків, невидимця, антиутопічні мотиви. Ж. Верн згаданий як творець популярної літератури для дітей і підлітків. Не зважаючи на приписи «пролетарської критики», для якої популярна література була шкідливим симулякром, що відволікає читачів від боротьби за світле майбутнє, белетристика посідає важливе місце в інтертексті українського письменства 1920-х років.