АРГУМЕНТАТИВНЕ ПІДҐРУНТЯ ТЕЛЕОЛОГІЧНОГО РЕФЛЕКСІЙНОГО СМИСЛУ В АНГЛОМОВНОМУ ПОЛІТИЧНОМУ ДИСКУРСІ - Шевченко, О. І. (Нова філологія, 2025)
Телеологія як філософія науки зосереджена на «граничному» (ultimate) поясненні смислу. У пропонованій статті розглянуто проблему смислоутворення у політичному дискурсі з опорою на семантично релевантні принципи і методи моральної телеології, неформальної логіки та психології сприйняття. Виконане дослідження зосереджене на семантичних, логічних, психологічних закономірностях «глибокого» (deep) розуміння пропозиційного смислу висловлення у політичному дискурсі. Розуміння кінцевої мети у політиці як прагнення до результату, котрий би задовольнив усі залучені сторони, постає основним предметом суперечок на шляху до досягнення взаєморозуміння і каталізатором утворення телеологічного рефлексійного смислу. Очевидно, що будь-яке висловлення у політичному дискурсі потребує пояснення і виправдання з точки зору його смислового наповнення. Обґрунтування висловленого смислу і смислу сприйнятого адресатом може бути здійснено у політичному дискурсі засобами експлікованого аргументу або у вигляді інтроспективної інференції як висновку щодо причин, цілей і потенційних наслідків певного ствердження. Інтроспективна інференція щодо ціннісно-цільових і причинно-наслідкових аспектів висловлення втілює телеологічну рефлексію, семантичні наслідки якої у цьому дослідженні постульовано як телеологічний рефлексійний смисл.Мовний аргументативний і пояснювальний конструкт, котрий репрезентує телеологічний рефлексійний смисл і виявляє доцільність і відповідність висловлення моральним нормам, виконує функції телеологічного пояснення. Термін «аргумент» розглянуто у пропонованому дослідженні як лінгвістичну репрезентацію телеологічної рефлексії щодо способів і засобів досягнення висловленої кінцевої мети. Аргумент функціонує у дискурсі як незалежна змінна і як логічне підгрунтя пропозитивного смислу висловлення. Аргумент, який доводить обгрунтованість телеологічного рефлексійного смислу, набуває у політичному дискурсі розмаїтих лінгвістичних, логічних і психологічних характеристик. Аналіз емпіричного матеріалу вказує на те, що аргументи для обгрунтування телеологічного рефлексійного смислу переважно зосереджені на: (а) мотивах мовця, (б) цілях задекларованих або імплікованих, (в) потенційних наслідках висловлення. Поняття істини, моральної цінності та кінцевої мети є надзвичайно важливими для розуміння і перекладу природної мови. У політичному дискурсі витлумачення ідеї моральності виявляє ознаки суб’єктивності, упередженості і залежності від поставленої мети. Цю тезу щодо характерної суб’єктивності та упередженості телеологічної рефлексії у політичному дискурсі засвідчують результати аналізу корпусу аргументативних конструктів як лінгвістичних репрезентацій телеологічного рефлексійного смислу. Якщо оцінка моральної відповідності висловлення є складним завданням для людської свідомості, тим паче це є проблемою для штучного інтелекту як основи машинного перекладу. Усвідомлюючи це, науковці прагнуть узгодити композиційні і контекстуалістські напрями семантики і таким чином удосконалити машинний переклад, оснастивши штучний «мозок» телеологічно релевантними «людськими» властивостями: здатністю до «розуміння» кінцевої мети, функцією селективного осмислення наданої інформації (розподілу уваги), спроможністю надати моральну оцінку висловленій думці.